Pacientům ve Stodské nemocnici pomáhá canisterapie se čtynohým terapeutem
Stod, publikováno 07.08.2017, autor: Richard Beneš
![Canisterapie ve Stodské nemocnici má opravdu blahodárné účinky na pacienty | Autor: Stodská nemocnice](/nahled-900-0/fotky/6871.jpg)
Nový terapeut navštěvuje od léta pacienty hospitalizované na lůžkách následné a sociální péče Stodské nemocnice. Je celý chlupatý, má čtyři nohy, moc toho nenamluví a jmenuje se Marley. Jeho hlavní náplní je opřít se o postel nebo si do ní přímo lehnout a nechat se od pacientů hladit nebo krmit. Jedná se totiž o canisterapii, tedy léčbu psem a terapeutem je v tomto případě tříletý krátkosrstý labrador. Do nemocnice ho vodí jeho páníček Jiří Blíha, který se dlouhodobě věnuje speciální výchově psů.
„Už dříve jsem vychoval asistenčního psa a pracuji i se psem, který umí hledat výbušniny či drogy. Marleyho jsem si pořídil jako štěně už rovnou s představou, že bude dělat canisterapii. Má pro to předpoklady od rodičů. Ti byli asistenční pes a vodící fenka pro nevidomé,“ říká Marleyho majitel Jiří Blíha.
S Marleym ale nejdříve navštěvoval dětské tábory a kynologické akce, kde se ujistil, že je skutečně naprosto klidným psem. Až po tomto ujištění s ním úspěšně absolvoval potřebné zkoušky. Práce ve Stodské nemocnici je jeho první pracovní angažmá. Mnozí pacienti si už během prvních návštěv na novou službu zvykli a vítají ji.
„Chodí sem každé pondělí po poledni a upřímně je to pro většinu z nás tady takový jiný den, na který se těšíme. Jakmile Marley vstoupí do pokoje, hned se to tady rozjasní, rozsvítí,“ říká například Bohumil Krátký, který má k psům kladný vztah a s novým terapeutem si dobře rozumí. Nemocnici začal Marley navštěvovat zkušebně v červnu. Od srpna se návštěvy staly oficiálními a k současným oddělením navíc přibude i dětské. Psa samozřejmě personál pustí jen k pacientům, kteří si to přejí.
„Přítomnost canisterapeutického psa má na naše pacienty dvojí účinek. Za prvé rehabilitační, když mají psa u lůžka, snaží se i ti méně pohybliví pacienti k němu naklonit, pohladit si ho, dělají mu prostor, aby se k nim dostal co nejblíže. Druhý účinek je psychosociální, mnozí pacienti jsou hospitalizováni týdny. Není výjimkou, že někteří u nás zůstávájí několik měsíců, což se vždy odráží na jejich psychice. Návštěva psa je pro ně vítaným rozptýlením. Pacienti se smějí, komunikují jak se samotným psem, tak hlavně s jeho pánem. V týdnu se na nás obracejí s dotazem, jestli pejsek zase v pondělí přijde,“ popisuje sociální pracovnice Stodské nemocnice Vladimíra Zahořová.
„Z nemocnic Plzeňského kraje nabízí canisterapii od začátku roku také Klatovská nemocnice a připravuje ji Domažlická nemocnice,“ dodal Jiří Kokoška, mluvčí společnosti Nemocnice Plzeňského kraje.